Amerikanka Kathleen Brooks kupila je svoju crvenu VW "bubu" u decembru 1966. godine i od tada je njom prešla preko pola miliona kilometara.
Originalna VW "buba" bila je veoma popularan model u SAD šezdesetih godina, prije svega među mladima.
Kathleen svoj automobil, koji je nabavila prije više od 50 godina, i dan-danas redovno koristi za odlazak na posao. Za svoju crvenu "bubu" ova gospođa kaže da je kao član porodice i čak joj je nadjenula nadimak – Annie, piše B92.
Kada su u kompaniji "Volkswagen North America" čuli za priču o Kathleen i Annie, odlučili su da njenu vjernost "bubi" nagrade tako što će auto u potpunosti obnoviti i vratiti mu sjaj koji je imao 1966. kada je napustio prodajni salon.
Restauracija je obavljena u Volkswagenovoj fabrici u Puebli, u Meksiku, koja je najveći VW pogon izvan Njemačke i u kojoj se svojevremeno proizvodila i originalna "buba".
Proces obnove ovog automobila starog više od pola vijeka trajao je 11 mjeseci, a u njemu je učestvovao tim od 60 radnika i mladih pripravnika koji su bili na obuci.
Najveći izazov prilikom restauracije predstavljali su zahrđali dijelovi karoserije, rad na obnovi sistema oslanjanja i prenosnog sistema, kao i problemi u vezi sa elektroinstalacijama.
U Volkswagenu kažu da su na Eni zamijenili oko 40% dijelova a da su potpuno restaurirali 357 originalnih komponenti.
Uzorak za originalnu nijansu crvene boje uzeli su iz unutrašnjeg dijela pregrade za rukavice, koji nije bio direktno izložen sunčevom zračenju pa je ostao najbolje očuvan.
Ipak, nekoliko elemenata na obnovljenoj "bubi" razlikuje se od originalnih, fabričkih iz 1966.
Naime, VW je odlučio da automobil opremi disk-kočnicama koje su ugrađivane u kasnije verzije meksičke "bube", a savremena kopija originalnog audio-uređaja ima Bluetooth konekciju.
U potpunosti su zamijenjene sve elektroinstalacije u vozilu, a obnovljen je i mjenjač, dok je sve, kako kažu u fabrici u Puebli, unaprijeđeno.
"Bubin" motor je pažljivo rastavljen, očišćen i obnovljen, dok su sjedišta dobila nove kožne presvlake.
Kako kaže vođa tima koji je učestvovao u restauraciji Annie, cilj nije bio da se automobil dovede u muzejsko stanje, već da ga vlasnica i dalje vozi bezbjedno i sa zadovoljstvom, i da uživa u njemu još mnogo godina. (Tuzlanski.ba)