Kada je nakratko prekinuo radove kako bi se vratio u Španiju po svoju zaručnicu, s idejom da ju iznenadi zajedničkim domom koji je kreirao, saznao je nezgodnu vijest – već se udala za drugog čovjeka...
„Svi imaju snove. Samo, ne ostvare se svačiji. Jose Paronella sanjao je o tome da jednog dana izgradi dvorac u posebnom dijelu Australije. I stvorio ga je – Paronella park. Na 5 hektara zemlje sagradio je dvorac, livadu za piknik, mostove, teniske terene i sve to ukrasio s čak 7 500 tropskih biljaka i drveća. Otvorio ju je javnosti 1935. godine.“
Tako stoji u pozdravu osoblja parka Paronella, smještenog na sjeveroistoku Australije. Treba li išta više nadodati da biste ga željeli posjetiti? Sumnjamo, no nismo si mogli pomoći da ne pronjuškamo još malo.
La televisia presenta
Dakle, španski imigrant Jose Paronella u malom mjestu pored australskog grada Queensland počeo je 1930. godine ovdje graditi svoj dvorac iz snova. Snažna motivacija bila mu je njegova zaručnica – htio je izgraditi savršen dom za početak novog života u novoj zemlji. Pronašao je idealnu lokaciju kraj slapova Mena Creek i prionuo na posao prenosi punkufer.hr.
Kada je nakratko prekinuo radove kako bi se vratio u Španiju po svoju zaručnicu, s idejom da ju iznenadi zajedničkim domom koji je kreirao, saznao je nezgodnu vijest – već se udala za drugog čovjeka. Ne znamo da li joj je htio vratiti milo za drago, ili je samo bio praktičan, ili je uistinu buknula neočekivana ljubav – no Jose je zaručio njenu mlađu sestru i doveo je u Australiju.
Prvo što je izgradio bilo je velebno stubište koje je vodilo na brdašce. Na njemu je pak sagradio kuću inspiriranu katalonskim dvorcima.
Izgradio je čak i malo kino te plesnu dvoranu u kojoj su se vikendima ljudi zabavljali. Svi su bili dobrodošli i Jose je rado pozivao komšije, saradnike, radnike… Posadio je i veličanstven zimzeleni park, opet s drugima u mislima: „Ne gradim ovu ljepotu zbog sebe, već zbog svojih unuka – da mogu uživati u budućnosti“.
Španski snovi još su živi
Paronella je umro ubrzo nakon Drugog svjetskog rata i njegova djeca preuzela su brigu o parku sve do 1977. godine kada je prodan. Nažalost, samo dvije godine kasnije, izbio je veliki požar koji je uništio dvorac. Još nekoliko puta park je mijenjao vlasnike, sve dok nije došao u ruke pravih entuzijasta.
Današnji vlasnici dugo su se trudili da obnove ovo zdanje. Kako kažu, svidjeli su im se Joseov trud, ljubav i gostoprimstvo koje je nesebično iskazivao. Izgrađene su nove staze, popravljene zgrade, zasađeno je novo drveće, park čak ima vlastite slapove, a otvoren je i muzej u kojem prikladno možete kupiti knjigu „Španski sanjar“.
Još jedna pohvalna stvar je to da je park izgrađen u skladu s ekološkim kriterijima te s maksimalnim nastojanjem da ostane autentičan prikaz jedne istorije. Domaćini su primili brojne nagrade.
Park je otvoren svakog dana u godini a u ponudi imate i vođene ture (uključene u cijenu ulaznice), od kojih se najpopularnija zove: San se nastavlja… (Tuzlanski.ba)