Hipnotički mirno mjesto privlači samotnjake i zaljubljenike u istoriju koji se dolaze diviti drevnim nastambama što su nekoć bile domovi Pueblo naroda...
Već je na prašnjavoj cesti boje cigle koja vodi prema kanjonu Mule u Cedar Mesi (Utah) jasno da se ne radi o običnom mjestu. Slijedeći tragove drevnih Pueblo naroda koji su nekoć ondje živjeli, promatrajući jastrebove i guštere te udišući miris drveća, u tišini koju prekida tek šuplje kuckanje tvrdoglavog djetlića, dolazi se do fascinantnog kanjona i litica što čuvaju uspomenu na nestalu civilizaciju, prenosi punkufer.hr.
Iza naziva Pueblo su indijanske kulture koje su postojale u području SAD poznatom kao Four Corners - od juga Utaha, sjevera Arizone, sjeverozapada New Mexica i juga Colorada.
Zajednički im je način na koji su živjeli, u građevinama koje su se zvale pueblo, sagrađenim tako da se u njih uz pomoć ljestava može lako popeti u slučaju opasnosti. Arheolozi te drevne Indijance zovu i Anasazi.
Hipnotički mirno mjesto privlači one koji znaju uživati u samoći upijajući svaki komadić tog nestvarnog mjesta. Kanjon Mule, South Fork, kao i nešto manje posjećeni North Fork odredišta su planinara, ali i svih onih koje fascinira priroda i istorija. Lokalna područja američkih domorodaca North Forka nisu toliko očuvana kao ona na jugu. A na jugu se krije pravo blago – nalazište House on Fire u pješčenjaku Cedar Mesa.
Kuća u plamenu sastoji se od pet žitnica, a karakteristični prugasti uzorak podsjeća na plamene jezike koji najbolje dolaze do izražaja oko deset sati ujutro, kada se sunce pojavi u kanjonu, a svjetlost se krene odbijati od njegovih zidova.
Čudnovati prizor oživljava uspomene na Pueblo narode koji su nekoć (prije otprilike 700 - 2500 godina) ondje čuvali kukuruz, koji ih je prehranjivao. Pekli su kruh, uživali u okusima bodljikave opuncije, kaktusa koji se naziva i bodljikava kruška. Juka im je bila neprocjenjiva, jer su se njezini listovi tkali u košare, sandale i torbe.
Indijanci su korijen juke koristili za sapun, a donji dio biljke su pržili su i jeli. Pinija ili pinj, crnogorično stablo iz porodice borovki služio im je kao građevinski materijal, za potpalu, ali i jelo. Goruće drvo davalo je dovoljno visoku temperaturu za pečenje keramike. Od kore drveta nastajali su krovovi, a orašasti plodovi služili su kao izvor vitamina i proteina.
Većina posjetitelja vidi tek Vatrenu kuću, ali i okolica skriva svoje bisere za koje je potrebno ponijeti dvogled. U dnu kanjona su spektakularne prostorije u malim špiljama na litici, a u blizini su i prekrasni izvori vode. (Tuzlanski.ba)